A murit actrița Luminiţa Gheorghiu care a jucat în Moromeții
A murit actrița Luminiţa Gheorghiu care a jucat în Moromeții
Facebook Twitter Whatsapp Linkedin PinterestLuminiţa Gheorghiu a murit duminică la vârsta de 71 de ani, au confirmat pentru Adevărul surse apropiate familiei, informeaz[ sursa citată. Actriţa, care a jucat roluri precum cel al „Catrinei“ din filmul „Moromeţii“, asistenta din „Moartea domnului Lăzărescu“ al lui Cristi Puiu şi a câştigat Ursul de Aur cu filmul „Poziţia Copilului“ (în 2013), suferea de mai mulţi ani de o maladie care a făcut-o să-şi restrângă apariţiile publice, scrie stiripesurse.ro.
Născută la 1 septembrie 1949 la Bucureşti, actriţa Luminiţa Gheorghiu a jucat până în 2003 pe scena Teatrului Bulandra, dar a avut o carieră extraordinară mai ales în cinematografie. A absolvit Institutul de Artă Teatrală şi Cinematografică din Capitală în 1972, la clasa profesorului Ion Cojar şi a debutat în teatru cu rolul Mărioara, într-o piesă montată de Alexandru Tocilescu pe scena Teatrului Cassandra. După absolvire, a fost repartizată la Teatrul Mihai Eminescu din Botoşani, iar în 1975 s-a mutat la Teatrul Tineretului din Piatra Neamţ. Un an mai târziu a devenit actriţă a Teatrului Bulandra din Bucureşti.
Primul rol în film a fost în 1974, în pelicula „Stejar, extremă urgenţă“, în regia lui Dinu Cocea, dar primul rol important a fost cel al Catrinei, soţia lui Moromete, din filmul Moromeţii (1987), în regia lui Stere Gulea. Numele Luminiţei Gheorghiu este legat de noul val al cinematografiei româneşti, după apariţia în filmul „Moartea domnului Lăzărescu“, în regia lui Cristi Puiu, unde a jucat rolul asistentei de pe ambulanţă care îl plimbă pe pacientul Lăzărescu de la un spital la altul prin Bucureşti. De altfel, Cristi Puiu a mai lucrat cu Gheorghiu şi anterior acestui film, pentru pelicula „Marfa şi banii“ (2001), producţie care este considerată cea cu care a început noul val al cinematografiei româneşti
Studiile şi cariera:
1972: Institutul de Artă Teatrală şi Cinematografică, clasa profesorului Ion Cojar
1972-1974: Teatrul „Mihai Eminescu“ din Botoşani
1974-1975: Teatrul „Tineretului“ din Piatra-Neamţ
1975-2003: Teatrul „Bulandra“ din Bucureşti
Scurtă filmografie şi premii:
1987: „Moromeţii“, regia Stere Gulea
1993: „Trahir“, regia Radu Mihăileanu
1998: „Train de vie“ („Trenul vieţii“), regia Radu Mihăileanu (premiul Publicului, Sundance Film Festival)
2000: „Code inconnu“ („Cod necunoscut“), regia Michael Haneke (nominalizat pentru Palme d’Or, Cannes)
Într-un interviu acordat pentru Weekend Adevărul în 2013, Luminiţa Gheorghiu declara că, la Institutul de Teatru, profesorii nu-i dădeau note prea mari din cauză că nu avea un aspect exterior „corespunzător“: „Profesorii îşi doreau nişte studenţi mai făţoşi, să aibă un aspect fizic deosebit. Prima notă pe care mi-a dat-o profesorul Cojar a ost un 7, 'pentru fizic neconcludent'", a povestit actriţa care tocmai câştigase, în 2013, Ursul de Aur la Festivalul de Film de la Berlin, cu filmul „Poziţia copilului“, în regia lui Călin Peter Netzer.
2006: „Moartea domnului Lăzărescu“, regia Cristi Puiu (premiul Un Certain Regard, Cannes)
2007: „4 luni, 3 săptămâni şi 2 zile“, regia Cristian Mungiu (premiile Palme D’Or şi FIPRESCI, Cannes)
2010: „Aurora“, regia Cristi Puiu (participare Cannes)
2012: „După dealuri“, regia Cristian Mungiu (premiul pentru Scenariu, Cannes; participare la Oscar)
2013: „Poziţia copilului“, regia Călin Netzer (Ursul de Aur, Berlin)
2013: „Sunt o babă comunistă“, regia Stere Gulea
2014: „Cuscrii“, regia Radu Potcoavă
2015: „Aferim!“, regia Radu Jude ( Ursul de Argint pentru cel mai bun regizor, Berlin)
Legea 190 din 2018, la articolul 7, menţionează că activitatea jurnalistică este exonerată de la unele prevederi ale Regulamentului GDPR, dacă se păstrează un echilibru între libertatea de exprimare şi protecţia datelor cu caracter personal.