Atenție la fibromul uterin! Poate da complicații grave
Atenție la fibromul uterin! Poate da complicații grave
Facebook Twitter Whatsapp Linkedin PinterestAtenție la fibromul uterin! Poate da complicații grave dacă nu este tratat. Trebuie ținut sub observație iar dacă aveți aceste simptome, mergeți urgent la medic.
Fibromul uterin reprezintă creșteri necanceroase ale uterului care apar adesea în timpul anilor fertili. Numite și leiomioame sau mioame, fibromul uterin nu este asociat cu un risc crescut de cancer uterin și aproape niciodată nu se dezvoltă în cancer.
Se crede că există anumite gene care favorizează instalarea acestuia. Ceea ce se ştie sigur este faptul că fibromul uterin se dezvolta mai ales la femeile care se afla la vârsta fertilităţii (mai ales la cele care au 35-45 de ani).
Încă nu se cunosc cauze ale fibromului uterin, dar cercetările și experiența clinică indică acești factori:
Modificări genetice. Multe fibroame conțin modificări ale genelor care diferă de cele din celulele musculare uterine tipice.
Hormoni. Estrogenul și progesteronul, doi hormoni care stimulează dezvoltarea mucoasei uterine în timpul fiecărui ciclu menstrual în pregătirea pentru sarcină, par să promoveze creșterea fibroamelor.
Fibroamele conțin mai mulți receptori de estrogen și progesteron decât celulele musculare uterine tipice. Fibroamele tind să se micșoreze după menopauză din cauza scăderii producției de hormoni, potrivit Mayo Clinic.
Principalele simptome
Fibromul uterin reprezintă cea mai frecventă tumora benignă care se dezvolta la nivelul stratului muscular al uterului.
Localizarea, numărul și dimensiunile fibromului influențează apariția și severitatea simptomelor.
Cele mai frecvente simptome sunt:
– sângerările menstruale abundente;
– sângerările intermenstruale;
– dureri la nivelul abdomenului inferior;
– senzație de presiune la nivelul vezicii;
– micțiuni frecvente;
– senzație de balonare;
– presiune rectală, scrie dr. Alexandra Ciobanu, pe pagina sa de socializare.
Cum se poate trata fibromul uterin
Tratamentul fibromului uterin este stabilit de medicul specialist, în urma evaluării pacientei.
”Nu există un tratament universal valabil. Este necesară evaluarea periodică pentru stabilirea celei mai bune strategii. În unele cazuri, este suficientă monitorizarea, în altele se impune tratamentul medicamentos, se poate recomanda embolizarea sau intervenția chirurgicală”, mai explică dr. Ciobanu.
Alegerea alternativei terapeutice aparţine medicului ginecolog ţinând seama de numărul şi localizarea fibroamelor, severitatea simptomelor, vârsta pacientei şi dorinţa acesteia de a mai avea copii.
Femeile cu fibrom uterin ce nu prezintă nici un simptom (durere sau sângerare) nu necesită tratament, este necesară doar o urmărire periodică – examen ginecologic şi ecografic.
În prezent medicului ginecolog are mai multe opţiuni de tratament al femeilor cu fibrom uterin:
– tratamentul medicamentos;
– excizia chirurgicală a nodulilor fibromatoşi- miomectomie;
– excizia parţială sau totală a uterului transformat tumoral de către nodulii fibromatoşi- histerectomie subtotală sau totală.
Poate duce la infertilitate sau avort spontan
Chiar dacă, în cele mai multe cazuri, fibroamele nu sunt periculoase, acestea pot duce la anumite complicații, în afară de disconfort:
– o scădere a globulelor roşii (anemie). În cazurile mai grave se poate ajunge chiar la transfuzie din cauza pierderilor de sânge;
– anemie cauzată de fluxul abundent de sânge din timpul menstruaţiei;
– oboseală continuă care nu trece la nimic;
– dereglări menstruale;
– durere la nivel lombar sau senzaţie de presiune în abdomenul inferior;
– urinări frecvente (dacă fibromul apasă pe vezica urinară);
– infertilitate;
– complicaţii în timpul sarcinii (avort spontan, naştere prematură, dureri în timpul trimestrului al doilea şi al treilea de sarcină, întârziere de creştere intrauterină a fătului), notează dcmedical.ro, citat de doctorulzilei.ro.
Legea 190 din 2018, la articolul 7, menţionează că activitatea jurnalistică este exonerată de la unele prevederi ale Regulamentului GDPR, dacă se păstrează un echilibru între libertatea de exprimare şi protecţia datelor cu caracter personal.