Îngrijirea primilor dinţi la bebeluşi
Îngrijirea primilor dinţi la bebeluşi
Facebook Twitter Whatsapp Linkedin PinterestDinții de lapte, sau primii dinți ai bebelușului, apar undeva între vârstele de 6 și 12 luni. Fiecare dințișor aduce cu sine bucurie, dar și multe bătăi de cap, deoarece disconfortul pentru bebeluș este destul de mare, adesea însoțit cu stare de agitație, lipsă de somn și refuzul mâncării.
Vârsta exactă la care va apărea primul dințișor diferă de la un copilaș la altul. Astfel, pentru unii bebeluși, primul dinte va apărea până într-un an, în timp ce pentru alții, mai precoce, va apărea undeva în primele 3 luni de viață. Asta deoarece începând cu vârsta de 3 luni, cel mic începe să exploreze obiectele din jur, cu tendința de a pune orice în gură și, astfel, de a suprasaliva. Mulți părinți se întreabă dacă acest obicei înseamnă că dințișorii celui mic încep să iasă la suprafață, dar nu este întotdeauna cazul, scrie doc.ro.
De obicei, dinții care vor erupe primii sunt incisivii inferiori centrali, adică dinții din față, din partea de jos, iar majoritatea copiilor vor avea toți dinții de lapte erupți până la vârsta de 3 ani. Mai jos, ai câteva sfaturi simple de îngrijire a dinților de lapte ai celui mic, pentru cât mai puține bătăi de cap.
Poți introduce fluorul în îngrijirea dinților celui mic începând cu vârsta de 6 luni
Florul este un mineral care ajută în prevenirea cariilor, prin întărirea stratulul de email al dinților. Vestea bună este că florul este adesea adăugat în apa de la robinet, așadar îi poți da bebelușului o cantitate mică de apă zilnic, odată ce ai început diversificarea alimentară, deci după vârsta de 6 luni, pentru a a-i asigura necesarul zilnic de fluor.
De asemenea, te poți consulta cu medicul pediatru pentru a afla dacă apa potabilă din zona ta este fortifiată cu fluor sau dacă bebelușul are nevoie de suplimente pe bază de fluor. Este important de reținut că majoritatea tipurilor de apă minerală – plată sau carbogazificată – nu conțin fluor.
Masează gingiile celui mic cu un gel special pentru erupții dentare, pentru a ameliora durerea
De obicei, erupțiile dentare nu vin la pachet cu dureri intense, dar pot prezenta un grad destul de ridicat de disconfort. Așadar, există șanse mari ca cel mic să aibă crize de plâns, să refuze să doarmă sau să mănânce atunci când îi erupe un dințișor. Primele simptome vor fi inflamarea gingiei din zona erupției și creșterea volumului de salivă a celui mic. Când remarci aceste semne, poți acționa cu un gel gingival, special pentru primele erupții dentare, pe bază de polivinilpirolidonă, pentru calmarea inflamației și ușurarea simptomelor.
Te poți folosi, de asemenea, de jucării speciale ”de ronțăit”, care vor potoli starea de mâncărime sau poți masa gingiiile copilului cu un tifon. Este important de ținut cont de faptul că temperatura corpului celui mic poate crește ușor atunci când erupe un dințișor, din cauza procesului inflamator din organism, deci o ușoară creștere nu trebuie să te îngrijoreze. Dacă febra crește foarte tare (38 grade Celsius sau mai mult) sau nu se potolește în câteva ore, este important să mergi la medic, deoarece poate fi vorba de o infecție.
Nu folosi geluri gingivale destinate pentru adulți sau produse homeopatice
Este recomandat să nu folosești niciun produs care nu este special conceput pentru bebeluși când vine vorba de masarea gingiilor inflamate. Adesea, produsele pentru adulți conțin substanțe analgezice și sedative destul de puternice, precum extract de beladonă sau benzocaină, care pot avea efecte adverse severe asupra copilului. Există o varietate de produse dedicate bebelușilor în farmacii și este indicat să optezi pentru produsul recomandat de medicul pediatru, care cunoaște istoricul medical al celui mic.
Spală dinții celui mic de 2 ori pe zi cu o pastă de dinți cu fluor
Odată ce dințișorii au apărut, este recomandat să efectuezi igiena orală a celui mic de 2 ori pe zi cu o pastă de dinți pe bază de fluor. Folosește-te de degete, pe care vei aplica o cantitate mică de pastă de dinți (cât un bob de orez) și pe care o vei masa pe dinții și gingiile copilului, imitând mișcările unei periuțe. Este recomandat să repeți procedeul dimineața și seara, înainte de micul dejun și după ultima masă din zi.
Odată ce copilul ajunge la vârsta de 3 ani, poți crește puțin cantitatea de pastă de dinți aplicată, să fie cât un bob de mazăre. Cel mic va învăța, treptat, pașii procedeului. Aașadar, poți începe prin a-l învăța să scuipe excesul de pastă de dinți și să-și clătească gura. De asemenea, este indicat să îi pui tu pasta de dinți pe periuță până la vârsta de 6 ani, pentru a controla cantitatea, precum și să supraveghezi procesul de spălare până la această vârstă, pentru a evita riscul de înecare sau alte accidente. Copilul ar trebui să devină complet autonom până la vârsta de 7-8 ani, în ceea ce privește spălatul pe dinți.
Consultă-te cu medicul pediatru în ceea ce privește sănătatea dentară a celui mic
În timpul vizitelor la medicul pediatru, acesta va consulta și dantura copilului, pentru a verifica sănătatea dințișorilor și a gingiilor, precum și pentru a-ți da sfaturi de igienă. Astfel, te poți consulta cu el cu privire la vârsta la care cel mic ar trebui să înceapă detartrajul anual, dacă are nevoie de aparat dentar (odată ce i-au apărut toți dinții definitivi), precum și ce mai poți face pentru a-l încuraja pe copil să își curețe temeinic și cu regularitate dinții.
Programează copilul la dentist de îndată ce i-a apărut primul dinte definitiv
Este foarte important ca igiena dentară să fie parte integrantă a rutinei celui mic și prevenția, de asemenea, să fie un protocol necesar, de care copilul să fie conștient. Așadar, prin vizita la dentist, te vei putea asigura că dinții definitivi au loc pentru erupție, că vor ieși normal și că nu există anomalii. În cazul în care acestea există, medicul îți va spune care sunt pașii următori, așa încât cel mic să nu aibă de suferit mai târziu.
Legea 190 din 2018, la articolul 7, menţionează că activitatea jurnalistică este exonerată de la unele prevederi ale Regulamentului GDPR, dacă se păstrează un echilibru între libertatea de exprimare şi protecţia datelor cu caracter personal.