Studiile asociază boala celiacă cu anorexia
Studiile asociază boala celiacă cu anorexia
Facebook Twitter Whatsapp Linkedin PinterestUn nou studiu sugerează că femeile tinere care suferă de boală celiaca se confruntă cu un risc mai ridicat de a fi diagnosticate cu anorexie.
Cercetătorii suedezi au descoperit că riscul respectiv a existat atât înainte cât și după diagnosticul de boală celiaca. Boală celiaca este o tulburare digestivă în care persoană în cauza are intoleranță la gluten, proteină care se găsește în grâu, orz și secară.
Încă nu se cunosc pe deplin cauzele acestei legături, iar studiul, publicat online pe 3 aprilie în revista Pediatrics, nu a demonstrat că boală celiaca cauzează anorexie. Cu toate acestea, unii medici din Statele Unite susțin că nu au fost surprinși de rezultatele studiului, scrie doc.ro.
„Cred că mulți dintre noi suntem conștienți că există posibilitatea că pacienții cu boală celiaca să dezvolte o tulburare de alimentație” a spus dr. Hilary Jericho, profesor asistent de pediatrie la Școală de Medicină a Universității din Chicago. Jericho este specializată în tratarea bolii celiace. Această a explicat că având în vedere că trebuie să se acorde mai multă atenție regimului alimentar, unii pacienți ajung să „meargă prea departe” cu restricțiile alimentare.
Spre exemplu, Jericho susține că aceștia se tem că simptomele vor reapărea, dacă consumă alimentele nepotrivite și adopta un regim alimentar mult prea rigid.„Chiar se întâmplă acest lucru” a precizat dr. Neville Golden, directorul secției de medicină pentru adolescenți al Școlii de Medicină a Universității Stanford. „Este valabil nu doar în cazul bolii celiace, ci și în cazul altor boli care implică restricții alimentare, precum diabetul de tip I.”
Golden, care a scris un editorial publicat împreună cu studiul, a sugerat că există o altă explicație pentru constatările făcute: Este posibil că unele femei care suferă de boală celiaca să fie inițial diagnosticate greșit cu anorexie. Boală celiaca este o tulburare autoimună, iar persoanele care suferă de acesta trebuie să urmeze un regim alimentar fără gluten, pentru că sistemul imunitar să nu atace intestinul subțire.
Deși boală celiaca se deosebește considerabil de tulburările de alimentație, are anumite simptome în comun cu anorexia. Ambele pot provoca pierderi în greutate, oboseală, balonare iar, la copii, dezvoltare fizică deficitară și pubertate întârziată. „Anorexia nu este întotdeauna ușor de diagnosticat” a spus Golden. De aceea, ar trebui să se apeleze atât la un profesionist în domeniul sănătății mentale, ci și la un pediatru sau alt medic care să excludă alte afecțiuni fizice.
Studiile anterioare au arătat legături între boală celiaca și anorexie, dar acestea au fost restrânse. Prin urmare, noul studiu și-a îndreptat atenția către sistemul înregistrărilor naționale din Suedia. Oamenii de știință au reușit să analizeze dosarele a aproximativ 18.000 de femei diagnosticate în mod cert cu boală celiaca printr-o biopsie din intestinul subțire. Ulterior, le-au comparat cu dosarele altor 89.000 de femei care nu fuseseră diagnosticate niciodată cu boală celiaca.
Studiul a arătat că marea majoritate a femeilor cu boală celiaca nu au fost diagnosticate cu anorexie. Cu toate acestea, riscurile au depășit standardele. Per total, femeile care sufereau de boală celiaca au fost de două ori mai predispuse să fie diagnosticate ulterior cu anorexie, chiar și după ce s-au luat în considerare factori precum vârstă și nivelul de educație. De asemenea, existau șanse mari să fie diagnosticate cu anorexie înainte de depistarea bolii celiace.
Legătură a fost cea mai puternică în rândul femeilor diagnosticate cu boală celiaca înainte de vârstă de 19 ani. Șansele acestora de a fi fost diagnosticate anterior cu anorexie au fost de 4,5 ori mai mari comparativ cu grupul femeilor care nu sufereau de boală celiaca. Potrivit spuselor lui Golden, „acest lucru implică un diagnostic inițial greșit”. Jericho a fost de acord că există această posibilitate. Totuși, a subliniat altceva: Femeile participante la acest studiu au fost diagnosticate cu boală celiaca între 1969 și 2008. Cu ani în urmă, boală celiaca era recunoscută în mică măsură.
„În prezent, gradul de conștientizare a crescut și există mult mai multe șanse că medicii să o aibă în vedere” a precizat Jericho. În plus, a mai spus această, în prezent, este mult mai ușor să urmăm un regim alimentar fără gluten decât înainte, existând o gama variată de opțiuni în magazinele alimentare și în restaurante. Ceea ce ar putea reduce parte din stresul și anxietatea asociate cu boală celiaca, a explicat Jericho.
Această a precizat că în prezent, studiază împreună cu colegii nivelul de anxietate și depresie, precum și „mecanismele de gestionare” în rândul pacienților cu boală celiaca. Deocamdată, Jericho a sugerat că dacă pacienții cu boală celiaca sau părinții acestora sunt de părere că restricțiile lor alimentare au devenit nesănătoase, ar trebui să consulte un medic.
Legea 190 din 2018, la articolul 7, menţionează că activitatea jurnalistică este exonerată de la unele prevederi ale Regulamentului GDPR, dacă se păstrează un echilibru între libertatea de exprimare şi protecţia datelor cu caracter personal.