Studiu: Lipsa de vitamina D poate duce la obezitate
Studiu: Lipsa de vitamina D poate duce la obezitate
Facebook Twitter Whatsapp Linkedin PinterestCercetătorii de la Universitatea de Stat din Carolina de Nord au descoperit că lipsa de vitamina D în timpul dezvoltării timpurii poate perturba echilibrul metabolic dintre creștere și acumularea de grăsimi.
Folosind un model de pește zebră, cercetătorii de la Universitatea de Stat din Carolina de Nord au descoperit într-un studiu recent că lipsa de vitamina D în timpul dezvoltării timpurii poate perturba echilibrul metabolic dintre creștere și acumularea de grăsimi. Rezultatele sugerează o legătură între vitamina D și homeostazia metabolică, citează doc.ro.
Legătura dintre vitamina D, dezvoltare și obezitate
Echipa de cercetare, condusă de Seth Kullman, profesor de științe biologice la NC State, a analizat trei grupuri de pești zebră, aflate pe una din cele trei diete: un grup pe o dietă fără vitamina D, un grup pe o dietă îmbogățită cu vitamina D și un grup de control. Peștii zebră au trăit timp de patru luni pe dietele respective, apoi cercetătorii le-au analizat creșterea, densitatea osoasă, trigliceridele, lipidele, colesterolul și nivelul de vitamina D. De asemenea, au examinat căile metabolice cheie asociate cu producția de grăsimi, depozitarea acestora și promovarea creșterii.
Peștii zebră din grupul cu lipsă de vitamina D au fost, în medie, cu 50% mai mici decât cei din celelalte două grupuri și au avut în mod semnificativ mai multe rezerve de grăsimi. Peștii care aveau o carență de vitamina D au prezentat atât hipertrofie, cât și hiperplazie - o creștere atât a dimensiunii, cât și a numărului de celule adipoase, afirmă autorii studiului. Cu alte cuvinte, deși acei pești au crescut mai puțin, s-au îngrășat mai mult decât ceilalți.
Acești pești aveau, de asemenea, trigliceride și colesterol mai ridicate, adică semne distinctive ale unui dezechilibru metabolic, situație care poate duce la instalarea unor boli cardio-metabolice. Acest lucru, combinat cu creșterea încetinită, indică faptul că vitamina D joacă un rol important în capacitatea de a canaliza energia necesară creșterii versus depozitarea grăsimilor.
După testarea inițială, peștilor zebră cu lipsă de vitamina D li s-a administrat o dietă îmbogățită cu această vitamină timp de șase luni, pentru a vedea dacă rezultatele inițiale ar putea fi inversate. Deși peștii au continuat să crească și au început să utilizeze rezervele de grăsime, nu au ajuns niciodată la dimensiunea peștilor din celelalte cohorte și au păstrat depozitele de grăsime reziduale.
Concluzia oamenilor de știință este că acest studiu arată că lipsa de vitamina D poate influența sănătatea metabolică prin perturbarea echilibrului normal între creștere și acumularea de grăsimi. Deși nu este clar cum se întâmplă acest lucru, energia care ar trebui să susțină creșterea este deviată spre crearea de grăsimi, iar această situație nu poate fi inversată cu ușurință.
Cercetătorii spun că lucrările viitoare vor implica examinarea descendenților mamelor cu lipsă de vitamina D, pentru a stabili dacă această carență de vitamine are efecte epigenetice care pot fi transmise. Vitamina D poate fi obținută prin expunerea la soare (mai dificil de realizat în anotimpurile reci și în țările nordice, cu lumină naturală mai redusă), prin consumul de pește, ouă și ciuperci, precum și din suplimentele cu ulei de pește și vitamina D.
Vitamina D poate fi o cauză sau o consecință a obezității?
Obezitatea este definită ca o cantitate excesivă de grăsime corporală și reprezintă o problemă semnificativă de sănătate la nivel mondial. Asocierea dintre carența de vitamina D și obezitate, precum și dintre vitamina D și bolile legate de obezitate a fost confirmată de numeroase studii, dar prezența unei relații cauzale este încă neclară.
Există multe explicații posibile cu privire la relația inversă dintre creșterea adipozității, în special obezitatea abdominală și concentrațiile plasmatice scăzute de vitamina D, dar niciuna dintre aceste ipoteze nu poate elucida complet această relație.
Prin urmare, este posibil ca mai multe mecanisme să aibă un impact asupra interacțiunii dintre vitamina D, obezitate și boli conexe. Până acum, studiile au arătat rezultate inconsistente în ceea ce privește implicația clinică a suplimentării cu vitamina D, ceea ce ridică următoarea întrebare principală: deficitul de vitamina D este doar o constatare întâmplătoare la subiecții obezi sau ar putea avea de fapt un rol important în dezvoltarea și progresia obezității și a bolilor cronice?
Concluziile unui studiu recent arată că prevalența ridicată a lipsei de vitamina D la subiecții obezi este o constatare bine documentată, care se datorează cel mai probabil diluției volumetrice în volumele mai mari de grăsime, ser, ficat și mușchi prezente la persoanele obeze.
Cu toate acestea, alte mecanisme nu pot fi complet excluse. O concentrație scăzută de vitamina D nu poate fi încă exclusă drept cauză a obezității având în vedere efectele incomplet explorate ale receptorilor vitaminei D găsite în țesutul adipos. Carența de vitamina D la persoanele obeze nu pare să aibă consecințe asupra țesutului osos, dar poate afecta alte organe, chiar dacă studiile au arătat rezultate inconsistente, iar suplimentarea cu vitamina D nu a fost încă demonstrată în mod clar în beneficiul stării dismetabolice.
Prin urmare, sunt necesare mai multe cercetări pentru a stabili rolul real al carenței de vitamina D în dezvoltarea acestor tulburări și efectul suplimentării cu această vitamină (deci tratamentul cu vitamina D rămâne, încă, controversat). Cu toate acestea, atunci când este necesar, având în vedere diluția volumetrică la pacienții obezi, sunt necesare doze mai mari de vitamina D pentru a obține aceeași concentrație serică în comparație cu subiecții slabi.
Odată atinsă, doza de întreținere nu ar trebui să difere între cea pentru persoanele cu greutatea normală și cea pentru grupurile obeze. Pierderea în greutate este în prezent singurul tratament dovedit clar care duce la îmbunătățirea sau rezolvarea unui număr de tulburări, inclusiv lipsa de vitamina D.
Pierderea adipozității, în special pierderea țesutului adipos visceral, a fost puternic asociată cu efecte mai bune asupra sănătății, contribuind la normalizarea rezistenței la insulină, a profilurilor lipidice și a hipertensiunii arteriale - toate caracteristici ale sindromului metabolic.
Astfel, vizarea îmbunătățirilor stilului de viață prin promovarea unei diete sănătoase și prin exerciții fizice ar trebui să fie prima opțiune de tratament, deoarece va influența atât starea dismetabolică legată de obezitate, cât și carența de vitamina D. Suplimentarea cu vitamina D rămâne o opțiune de tratament pentru persoanele cu deficit rezidual de această vitamină după pierderea în greutate.
Legea 190 din 2018, la articolul 7, menţionează că activitatea jurnalistică este exonerată de la unele prevederi ale Regulamentului GDPR, dacă se păstrează un echilibru între libertatea de exprimare şi protecţia datelor cu caracter personal.