Vrem un oraș curat și civilizat, dar facem pipi în public!
Vrem un oraș curat și civilizat, dar facem pipi în public!
Facebook Twitter Whatsapp Linkedin PinterestNe plângem că avem un oraș murdar, dar unii n-au nimic în comun cu regulile de bun simț. Cum este cazul bărbatului din imagine care n-a ținut cont nici de locul în care se află și și-a satisfăcut nevoile fiziologice în public, mai exact lângă vaporaș, la gară.
Călătoriile cu autobuzul 101 au devenit o adevărată aventură, din toate punctele de vedere. În primul rând, se lasă așteptat ca o fată frumoasă la întâlnire. Când, în sfârșit, ajunge în stație, e puhoi de lume care urcă, pentru că, într-un răstimp atât de lung de așteptare în stație, tot mai mulți călători apar, pe rând. De obicei, nu prea găsești loc, așa că te mulțumești să te ții de o bară de care s-au ”apucat” încă vreo trei, cu telefoane în mâini, cu sacoșe…fiecare, cu ce are. Vehiculul respectiv nu este dotat cu aer condiționat, așa că trebuie să suporți căldură, dar căldură cu adevărat. Pe lângă asta…transpirația, care, intervine automat, cu mirosul ei, cu tot. De! Unii se spală mai mult, alții mai puțin…chiar dacă este vară. Apoi, traseul este ori deviat, ori ocolit, oricum, nu ajungi la destinație la timp.
Au fost cazuri în care am asistat, în care călătorii îl rugau pe șofer să oprească între stații, pentru că nu mai aveau răbdare să aștepte și preferau să meargă pe jos, sau pierdeau trenul. Geamurile sunt larg deschise, asta în cazul persoanele în vârstă permit asta. Pentru că majoritatea sunt suferinzi și le e frică că ”îi trage curentul”. De aici, se iscă alte discuții, între cei mai tineri și cei care au trecut de a doua tinerețe. Dar, dacă totuși geamurile sunt deschise, particulele de praf îți intră în ochi, praf și ce o mai fi, pentru că din cauza lucrărilor de asfaltare, nu ști exact ce este. Din când în când mai auzi o bubuitură. Sunt cei care vând fier vechi. Obiectele, de obicei, sunt foarte grele, și urcate cu greutate în autobuz, mai bine zis, trântite.
Dar, asta e o călătorie obișnuită… Acum câteva zile, o întâmplare a pus cireașa de pe tort. În spatele autobuzului, stăteau așezați trei indivizi, care, ”înarmați” cu un Pet mare de bere, discutau foarte tare, astfel încât puteau fi auziți de toți călătorii. Mai beau, mai discutau, că aveau timp berechet la dispoziție. Călătoria de la Poarta 1 și până la Gară a durat o oră. La un moment dat, discuția a degenerat, probabil că aburii alcoolului își făceau efectul și vocile au început să se audă și mai tare. Nimeni nu le-a atras atenția. Nimeni nu a scos un cuvânt. Când, în sfârșit, au coborât la stația din Gară, unul dintre ei s-a îndreptat grăbit spre Vaporaș, și-a rezemat Pet-ul de zidul ce susține construcția emblematică de intrare în oraș și…și-a desfăcut prohabul, începând să urineze. Ziua, în amiaza mare! Cu femei și copii în preajmă. Cu zeci de oameni care ar fi putut să îl vadă. Fără nicio jenă. Ba, dimpotrivă! Extrem de tacticos și fără nicio grabă. Când a terminat s-a și ”scuturat”, cu fața la lume, ca să fie ritualul complet... Nici de data aceasta, nimeni nu i-a atras atenția, nimeni nu i-a spus o vorbă, de parcă tot ce a făcut, ar fi fost extrem de natural și firesc. Spiritul civic lipsește cu desăvârșire, pentru că, dacă s-ar lua atitudine, astfel de întâmplări nu ar mai avea loc.
Legea 190 din 2018, la articolul 7, menţionează că activitatea jurnalistică este exonerată de la unele prevederi ale Regulamentului GDPR, dacă se păstrează un echilibru între libertatea de exprimare şi protecţia datelor cu caracter personal.